![epa11508326 Donna Vekic of Croatia in action during the Women's Singles third round match against Coco Gauff of the US at the Tennis competitions in the Paris 2024 Olympic Games, at the Roland Garros in Paris, France, 30 July 2024. EPA/RITCHIE B. TONGO](/media/15817893/S-HN_20240730640412-970.webp)
Pavalić, Koščak, Wild... novi ženski val: Hoće li Anton Matković predvoditi Vatrene u Los Angelesu?
Predsjednik HOO-a Zlatko Mateša s pravom je izrazo zabrinutost za kolektivne sportove. Moraju se napraviti neke promjene jer kolektivni sport nam je u silaznoj putanji
S prošlotjednim gašenjem olimpijskog plamena u Parizu svatko od nas preletjet će, kao u vremeplovu, u vrijeme četiri godine poslije. Gdje ćemo biti 2028. godine, kada budu sljedeće Olimpijske igre? U kojem će smjeru otići ovaj svijet? Kako će na sljedećim Olimpijskim igrama izgledati hrvatski sport?
Žene su adut
Na Igrama u Parizu sportašice su, slikovito mogu reći, držale tri kuta hrvatskog sporta. Od sedam osvojenih medalja našim sportašicama pripale su četiri - Barbari Matić, Donni Vekić, Sandri Elkasević i Leni Stojković.
Hrvatska je u Parizu bila zastupljena sa samo 15 sportašica među 73 predstavnika, na Igrama na kojima su se pohvalili da je prvi put bio zastupljen jednak broj sportašica i sportaša, pa kad uzmemo postotak hrvatskih sportašica u našoj delegaciji, onda je uspjeh još veći. Gledajući u budućnost za četiri godine, dojma smo da nam dolazi novi ženski val u hrvatskom sportu. Neke od tih sportašica već su se predstavile u Parizu, poput 17-godišnje Stubičanke Jane Pavalić, koja je bila naša najmlađa olimpijka. Svjetska juniorska prvakinja i finalistica Europskog seniorskog prvenstva u plivanju. Blizu medalje već na ovim Olimpijskim igrama bila je džudašica Katarina Krišto, 22-godišnja Splićanka, vršnjakinja i sugrađanka naše tekvondašice Lene Stojković, koja je stajala na pobjedničkom postolju. Brončana iz Pariza imat će što pokazati u Los Angelesu. Ne sumnjamo kako ćemo i za četiri godine imati adute u tom sportu, ali je pitanje koje. Primjerice, naših osvajača s prošlih Olimpijskih igara, zlatne Mateje Jelić i brončanog Tonija Kanaeta, nije uopće bilo u Parizu, a prethodne Igre održane su prije samo tri godine. Zato vjerujemo da će džudašica Barbara Matić braniti olimpijsko zlato premda je nakon njegova osvajanja najavila i određene obiteljske planove. Pitanje je kakvi su planovi i tenisačice Donne Vekić. Za četiri godine imat će 32. Veslačice, sestre Ivana i Josipa Jurković nisu uspjele izboriti Pariz, ali spletom nesretnih okolnosti, tako da im, vjerujemo, nastave li dalje, Los Angeles ne bi trebao pobjeći. Dojam je da ćemo u Los Angelesu imati konačno i ozbiljnu kandidatkinju za bolji plasman i u ženskoj gimnastici. Sara Šulekić na dvovisinskim ručama zamalo se plasirala i sada na Olimpijske igre. Sandra Elkasević nakon osvajanja bronce najavila je pohod i na Los Angeles. Četvrto mjesto Sare Kolak potvrdilo je da u njezinoj ruci još ima dinamita. One bi trebale predvoditi novi val hrvatske ženske “kraljice sportova”. Stižu seste Klara i Jana Koščak, Mia Wild iz osječke Slavonije-Žito i kopljašica Vita Barbić.
U jedrenju ovaj put nismo osvojili medalje, a oni koji bolje poznaju taj sport napomenut će da tek za četiri godine možemo očekivati prave rezultate od naše predstavnice u jedrenju na dasci Palmi Čargo, koja je premijerni nastup na Olimpijskim igrama imala u Parizu. Tu je i stolnotenisačica Hana Arapović, europska mlađeseniorska prvakinja, koju ćemo, vjerujemo, vidjeti i pokraj stola u Los Angelesu, ali još uvijek teško da ćemo u njoj dobiti novu Tamaru Boroš. I ostali borilački sportovi imaju svoje ženske adute. U boksu i dalje nade polažemo u Nikolinu Ćaćić, Saru Beram i europsku viceprvakinju Luciju Bilobrk. Slatinjanka Veronike Vilk osvajačica je prvog europskog i svjetskog odličja u ženskoj konkurenciji u hrvanju za Hrvatsku. Veronika je prošle godine bila europska i svjetska kadetska prvakinja.
Predsjednikov sin
Kad već spominjemo hrvanje, u kojem Hrvatska ove godine nije imala predstavnika na Olimpijskim igrama, treba spomenuti i Marka Milanovića, brončanog s mlađeseniorskog Prvenstva Europe. Marko je, inače, sin aktualnog predsjednika Hrvatske. Ne znamo hoće li Zoran Milanović i za četiri godine sjediti na Pantovčaku, ali se iskreno nadamo da će njegov sin biti dio olimpijske delegacije već u Los Angelesu. Pitanje je i u kojem će se smjeru razvijati karijera osječke veslačke braće Antona i Patrika Lončarića. Nakon premijernog nastupa na Olimpijskim igrama najavili su kako će odbaciti jedno veslo, te da će se isključivo posvetiti riemen disciplinama, sa samo jednim veslom. S jednim veslom do olimpijskog zlata ponovno su stigli braća Valent i Martin Sinković. Oni idu i dalje, a nije isključeno da zajedno s Lončarićima sjednu u četverac. Kao što je i Damir Martin najavio izlazak iz samca i ulazak u neke brojnije posade.
U gimnastici Aurel Benović može bez problema odraditi još dva, možda i tri, olimpijska ciklusa. Tin Srbić trebao bi za četiri godine biti na vrhuncu karijere, a novi gimnastički pravilnik, prema kojem se umjesto deset u vježbi mora odraditi osam elemenata, dao je mogućnost i Filipu Udeu za nastavak karijere. Za četiri godine Čakovčanin će imati 42 godine. Bio bi vjerojatno najstariji hrvatski olimpijac, premda je, primjerice, u Parizu stolnotenisačica Ivana Malobabić imala olimpijski debi u 44. godini. Na vrhuncu karijere trebao bi biti i brončani strijelac Miran Maričić. I naši precizni pogađači letećih meta Giovanni Cernogoraz i braća Glasnović također bi trebali krenuti u pohod na nove Olimpijske igre. Kod braće Fantela pitanje je hoće li nastaviti dalje, a, slično kao i Palma Čargo, u napon karijere za četiri godine trebao bi doći Martin Dolenec. U tenisu pomalo pristiže Mili Poljičak, možda i 19-godišnji Osječanin Matej Dodig, koji je ove godine zabilježio prvu ATP pobjedu. Džudaš Zlatko Kumrić već je ušao u tridesete. Ivanu Šapini je 25, a Marku Golubiću 24, no, kao što smo rekli, i kod tekvondašica je pitanje kako će se u “spojenim” kategorijama tko snaći za četiri godine. Ne sumnjamo da će nam taekwondo biti jak sportski adut.
Dolazimo do ekipnih sportova, za koje je s pravom predsjednik HOO-a Zlatko Mateša izrazio zabrinutost. Država konačno nešto mora učiniti s financiranjem klubova i sportaša, olakšati im funkcioniranje. Ne mislimo samo na klubove u našim kolektivnim sportovima, premda se stvoriti rezultat u njima čini kompleksnijim nego kod pojedinaca. Zato je upravo njih Mateša i naglasio u svom apelu. Vaterpolisti bi trebali i dalje biti naši jedini sigurni predstavnici u tim kolektivnim sportovima, premda treba podsjetiti kako smo samo zahvaljujući jednom obranjenom petercu spriječili da nas ne bude na Olimpijskim igrama u Tokiju, što bi bila prava katastrofa. Napredak je vidljiv u ženskom vaterpolu, ali može li se on nastaviti i biti dovoljno progresivan da i naše “barakudice” vide već Olimpijske igre u Los Angelesu? Za razliku od većine javnosti, nisam takav pesimist kada je riječ o rukometu.
Naši mladi igrači odlaze u najbolje europske lige i klubove. Naši vratari Kuzmanović i Mandić bit će četiri godine stariji. Kuzmanović u Bundes ligi, a Mandić navodno u PSG-u, kamo će i Načinović. Srna odlazi u Montpellier, Grahovac u Veszprem, Martinović u Rhein Neckar Lowen, gdje ga čeka Jaganjac. Cindrić će također u Veszprem. Igrati u najboljim klubovima trebalo bi biti nekakvo jamstvo. Primjerice, u košarci, gdje smo ostali na korak do Olimpijski igara, ali je taj korak bio golem jer smo na putu prema Parizu trebali svladati Grčku, nositelji igre i dalje će moći voditi Hrvatsku. Šariću će biti 34, Hezonji 33, Zupcu 31, ali će im se morati priključiti netko od mlađih snaga. Imamo li takve u hrvatskoj košarci? Odbojkašice su nas predstavile na Igrama u Sydneyu 2000. Trenutno se događa lagani pad kvalitete naše ženske odbojkaške reprezentacije, što prije svega treba zaustaviti. Zato napredak bilježi muška odbojkaška reprezentacija. Hoće li im taj napredak donijeti i prvi astup na Olimpijskim igrama?
Ne treba imati iluzije kako će naš ženski nogomet toliko napredovati da se uopće plasira na Olimpijske igre već za četiri godine. Za početak treba uopće dohvatiti neko veliko natjecanje, a to naša ženska reprezentacija nije još nikada ostvarila.
Mogu li Vatreni konačno na OI?
Ostaje za kraj pitanje nogometne reprezentacije i projekta Vatrenih na Olimpijskim igrama. Nikada se na najvećem globalnom svjetskom natjecanju nismo predstavili u nogometu. U nogometu nastupaju igrači do 23 godine. Znači, u Los Angelesu bi trebali nastupati igrači rođeni 2005. i mlađi. Tko su ti igrači u današnjem hrvatskom nogometu? Prije svih danas 18-godišnji napadač Osijeka Anton Matković. Dio te generacije je i dobar dio igrača Hajduka, koji su prošle godine ušli u finale juniorske Lige prvaka. U šali će netko reći da bi Los Angeles bio idealna prilika za oproštaj od karijere Luke Modrića. Naime, osim igrača do 23 godine u svakoj reprezentaciji mogu nastupiti i trojica starijih!